Det her er Jorden. Det ved I nok godt.
I har måske også hørt, at alt det, der skete, var menneskenes skyld.
De gjorde hele jorden og havet ubeboeligt.
Så rejste de bare og efterlod hele planeten til at dø.
Vi ville have været døde, hvis det ikke var for min bedstefar, Kraken.
Jep, det er ham, men han er for det meste ikke så frygtindgydende.
Bedstefar samlede alle, han kunne, -
- og førte os til det sidste sikre sted, en hule nede på havets bund.
Den er lige fremme.
Det er okay.
Selvom det er et hul på havets bund, som vi aldrig må forlade.
Skynd jer til festsalen!
Heldige kartofler. I får lov at overvære et stort øjeblik.
På pladserne! Er alle klar? Og lys!
Hvor flot.
- Glædelig overlevelsesdag. - Åh nej.
Lad mig præsentere det dybe havs tordenbrag.
Kæmpeblæksprutten, der gjorde dette muligt.
Den uovertrufne Kraken!
Vi har overlevet endnu et år. Lad festlighederne begynde.
Bravo!
I år har vi forberedt en særlig menu, som jeg er sikker på, I vil nyde.
Seriøst? Igen?
Slim ligesom sidste år.
- Præcis det samme som sidste år. - Sagde jeg ikke lige det?
- Undskyld. - Bedste dag nogensinde.
Gid Kraken ville lade os tage derud.
Det kommer aldrig til at ske.
Hold op med at snakke om at tage derud. Der er uhyggeligt.
- Egon, hvad laver du? - Gemmer mig.
Det er en helt ufarlig fest.
Kannibalkarnevallet i 35 startede som en fest.
Så er der gaver. Juhu.
- Glædelig overlevelsesdag. - Mange tak.
Glædelig overlevelsesdag.
Altid det samme dødkedelige stads.
Men jeg har noget mindre kedeligt til mine bedste venner.
- Luk øjnene. - Det betyder, at det er uhyggeligt.
Luk øjnene op.
- Hvad sagde jeg? - Hvad er det?
- Jeres gaver. - Hvorfor får jeg en numse?
Numsen er også vigtig, Alice.
Du respekterer mig ikke, fordi jeg er lille.
Det passer ikke. Tag foden.
- Jeg kan hente noget andet udenfor. - Hvorhenne?
Hvad har jeg sagt om at gå udenfor? Du bringer os alle i fare.
Og det er endnu værre, fordi du er mit barnebarn og arving til tronen.
Du er impulsiv og hensynsløs. Du tænker kun på dig selv.
Hvordan kan du overtage?
Kolonien har brug for en stærk leder for at overleve.
Jeg vil ikke kun være i live. Jeg vil føle mig levende.
Jeg siger det for sidste gang. Skuf mig ikke igen, Sprutte.
- Hvorfor er han aldrig stolt af mig? - Så er festen slut.
- Arbejdet venter. Nogen frivillige? - Det vil jeg gerne! Mig! Hallo?
- Jeg skal bruge en underholdnings... - Koordinator?
- Til dans og... - Sang! Jeg kan begge dele!
- Hvis ingen melder sig... Dig! - Hvem? Mig?
Kistefisken? Hvor uretfærdigt.
Egon! Få den lampe hen i vuggestuen til godnathistorie-vagt.
Ja, babyer! Jeg er på vej.
- Sprutte, du skal skifte svampene. - Det er en svamptale.
Altså... Bare glem det.
Hvad med mig? Nogle gange føles det, som om jeg slet ikke er her.
Hvis du ikke er her, opdager ingen, at du tager med mig.
Din bedstefar straffer dig!
At være spærret inde hernede er en straf.
- Kommer du? - Niksen.
- Din kylling. - Jeg er altså en reje.
Se alle de seje ting. Utroligt. Og hvem har fundet dem? Mig.
Jeg tog ud og udforskede. Jeg er en pioner.
- Det var garanteret et kongescepter. - Sprutte!
Der kommer en nødinspektion. Har du skiftet filtrene?
Svampene!
Hvor... Kom nu. Lad mig se. Kom nu!
De her går an.
Sådan. Så rent, at du må finde på et nyt ord for at beskrive det.
- Bobler! - Skørt valg, men okay.
- Se, hvor "bobler" vandet er. - Nej, Sprutte. Bobler!
Hvor skal du hen?
Der er altid ballade med dig! Kom så tilbage, Sprutte!
Sprutte!
- Sejt! - Hey!
Nu skal I lige så stille...
Åh nej. Nej, nej, nej!
Ikke tabe babyen, ikke tabe...
Kom så tilbage! Sprutte!
Sig så sandheden. Ikke noget med at lyve. Jeg kan se lige igennem dig.
Jeg har stjålet 40 millioner æg. Man kan ikke opdrage så mange børn.
Aflever dem tilbage. Næste sag.
Undskyld, Kraken. Nogen har erstattet filtrene med menneskeskabte svampe.
Til gengæld dufter kolonien frisk af citron.
Få styr på det nu!
Måske skulle du undgå din bedstefar lidt.
Jeg må hellere holde mig lidt fra min bedstefar.
God idé. Hvordan fandt du på det?
Hvad sker der på mit værelse?
Bedstefar, det er mine ting!
Jeg vil ikke lade verden udenfor påvirke dig længere!
- Hold op! - Alle er med i fællesskabet.
Vi støtter hinanden og lytter. Det er sådan, vi har overlevet.
Samarbejder man ikke, modarbejder man det.
Så er du med os eller ej?
Bedstefar, jeg...
Tænk over det, og bliv på dit værelse så længe.
Jeg vil ikke se dig, før du har talt til ti tusind!
Bedstefar har ret. Jeg skuffer ham. Men hvis havde jeg lyttet til ham, -
- havde jeg aldrig fundet de her overseje menneskesager.
Hov, det havde jeg nær glemt.
En, to, tre, fire, fem, ti tusind! Jeg hørte aldrig efter i matematik.
Tak, Alfonso. Du danser også fantastisk.
Skulle du ikke tælle til ti tusind?
Det har jeg gjort. Nu skal jeg på eventyr.
"Vil du med, Alice?" Ja, Sprutte. Tak, fordi du spurgte.
Den lille fisk svømmede i det blå vand, og så sagde fisken...
- Undskyld. Og så sagde fisken: - Kom nu, vi tager ud og udforsker.
- Udforsker? Hvem snakker du til? - Så hyg dig i mørket. Sov sødt.
Fisken tænkte på, hvad der ventede. Noget farligt?
Sære væsner med skarpe kløer, giftige fangarme og rædselsvækkende skrig.
Lad mig komme væk!
- Sprutte! - Av! Hej, Egon.
- Den vuggestue er en ren gyser. - Skal vi svømme?
- Nej! Skal du ikke stoppe ham? - Nej, jeg er faktisk nysgerrig.
Ingen lægger alligevel mærke til, at jeg er væk.
Jeg havde forestillet mig, at verden udenfor var mindre.
Se den her. Hvor er den sej.
- Hvad er det? - Din skygge.
Se. Lys på stenene der.
Der er ikke noget at være bange for.
Gid jeg var så stor.
- Undskyld. - Hvad er det?
Helt ærligt. Alle ved da, at det er en... hat.
- Og det er en bådmotor. - Hvad er en båd?
- Det her er båden. - Er du sikker? Den ser farlig ud.
Jeg ved alt om det her.
Sprutte!
- Hold op med at fjolle rundt. - Ingen sjov, intet liv, Egon.
Kom så, Alice! Ja!
Jeg tror, du har ret, Sprutte. Her virker ikke spor farligt.
Det er lige i overkanten.
Spring, Alice!
Hvad var det? Har du pruttet igen, Rasmus?
Tilbage til kolonien!
Vi må evakuere stedet! Ingen må efterlades!
Åh nej! Af sted!
Nej!
- Kom nu! - Nej!
Åh nej!
Alle mand ud!
Af sted!
Skynd jer!
Åh nej, vi er fanget.
- Hvad har jeg dog gjort? - Hvor er du, Sprutte?
- Vi er udenfor? Er I okay? - Vi er fanget, men i live.
- Vi skal nok få jer ud. - Alle hjælper med at flytte stenene.
Det går ikke. Hvis vi ikke kan flytte stenene, har vi ikke en chance.
Det er min skyld. Jeg forlod hulen. Undskyld, der må være en udvej.
- Måske... Nej, det er umuligt. - Hvad, bedstefar?
Jeg ved ikke, om han er i live, og du ville aldrig kunne finde ham.
- Finde hvem? - Min gamle ven Bastian, hvidhvalen.
- Kun han kan flytte stenene. - Hvor er han?
Da jeg bragte kolonien herned, måtte Bastian blive tilbage.
- Det var i Menneskenes By. - Vi er på vej!
- Du ved ikke, hvor byen ligger. - God pointe.
Drag vestpå forbi Dommedagsmuren, den sovende kæmpe -
- og gennem Jernbjergene. Skynd dig, min dreng.
Jeg skal nok gøre det godt igen.
- Kom så, venner! - Jeg sørger for, ingen bryder ind.
Hvis vi ikke tager med Sprutte, klokker han sikkert i det igen.
- Det er en god pointe. - Vi to passer på hinanden.
Aftale? Vent lidt, Sprutte!
Det er uendeligt.
Hvad er alle så bange for? Her er ingenting.
- Pas på, Egon. Der er en ingenting. - Hvor?
- Flygt, Alice! - Der er intet at være bange for.
Det er det, jeg er bange for.
Meget morsomt. Du godeste.
Vi har en opgave. Lidt ingenting må ikke slå os ud.
- Hvad med en stor ting? - Dommedagsmuren!
Kunne de ikke kalde den Glædens Væg eller Feernes Facade?
- Vi svømmer udenom. - Kraken sagde, vi skulle igennem.
Nej, han sagde, at vi skulle svømme udenom.
Han sagde altså, at vi skulle svømme igennem.
- Udenom! - Igennem!
Han sagde: "Når I når til Dommedagsmuren, så vend om."
- Hvad? - Bare følg efter mig.
Det er alt sammen mit ansvar. Bare følg efter mig.
- Okay, kloge Åge. Hvad nu? - Vi svømmer ind sammen på tre.
- En, to, tre! I svømmede ikke ind. - Det gjorde du heller ikke.
- Det er mig, der bestemmer. - Kolonien regner med os.
Ja. En, to, tre, nu!
Det var ikke så slemt. Vent, hvor er Egon?
Hvorfor skriger vi? Det må være vejen ud til den anden side.
Alice tager den, jeg tager den der, og Egon tager den i midten.
- Vil I svigte Kraken og kolonien? - Nej!
Så lad os tage os sammen og komme ud herfra!
Det var sjovt. Lad os gøre det igen.
- Se lige derovre. - Er den levende?
- Måske er det Bastian. - Fedt. Så er vi færdige.
- Følg efter os, Bastian. - Vent, det er ikke en hval.
- Det må være den sovende kæmpe. - Stille, du vækker den bare.
- Måske kan nogen derinde vise... - Eller flå os i småstykker.
- Sikke en indgang. - Er der mon også en udgang?
Der var noget, der bevægede sig. Derovre.
Sikke mange fine ting.
Og farlige ting.
- Hvem var det? - Ingen anelse. De så afskyelige ud.
Jeg ser efter, om de stadig er der.
Nu er jeg med. Kom og se. Det er vildt sejt.
- Hvad vil de os? - Den der er nuttet.
- Den der ser lidt dum ud. - Forstår I det ikke? Det er os.
Sikke en lettelse. Hold op med at stirre på mig.
Der er nogen.
Jeg er Nanna, verdens mest glamourøse vampyrblæksprutte.
I har selvfølgelig hørt om mig.
- Ikke rigtig. - Måske var hun stor engang.
Jeg er stor. Det er Titanic, der er blevet lille.
Ikke rigtig. Det tager jeg i mig igen.
Hej, jeg hedder Sprutte, og det er Egon og Alice. Vi er nye.
Mine fans er endelig kommet.
- Kender du vejen til Menneskenes By? - Menneskenes By.
Hvor jeg gjorde min triumferende debut i det store glaspalads.
Menneskene klappede og klappede.
- Vi har lidt travlt... - Ikke afbryde!
Jeg blev tilbedt, forfulgt af forelskede beundrere, -
- såsom greven derovre.
Han forfører desværre ingen længere, men sikke nogle kindben.
Måske kan du være et lyspunkt i mit liv. Hvad siger du, flotte fyr?
Jeg er bange for at binde mig.
Faktisk rædselsslagen.
Men det er alt sammen længe siden, -
- inden menneskene gjorde havet... og ødelagde min karriere.
Så jeg strejfede rundt i havene, indtil jeg fandt dette skønne hjem.
Der er bare ingen, der besøger mig. Ikke før nu.
Vi ville gerne blive, men vi må se at komme videre.
- Vores koloni er i fare... - Men det kan I ikke.
- Hvorfor ikke? - I kommer lige til min solooptræden.
Ingen går midt under showet, for så...
- Led efter udgange. - Der er ingen. Hvad gør vi?
Her kommer den smukke og sublime Nanna!
Det er alt for meget. Mange tak skal I have.
De andre forsvandt men jeg holder vand
jeg er dronning af skibsvragets bal
tiden sætter sine spor men det gør mig ikke spor
jeg er dronning af skibsvragets bal
- Den er iørefaldende. - Er du tosset? Lad os smutte.
Ikke endnu. Hun kommer fra Menneskenes By.
Vi må finde ud af, hvor den ligger.
Et undervandsshow bare prøv at gøre dig klog
på stjernen her dybt under vand
hel' verden vil lytte og prøve at forstå
denne stjerne dybt i bølgen blå
begravet i sand fanget under vand dette skib er mit hjem for altid
det' et vrag men elsker dets navn og jeg har mine fans ved min side
Halløjsa.
Jeg har klasse og stil og bøvser habilt
men det' kun en del af min charme
de andre forsvandt men jeg holder vand
vand og vand og vand holder vand
holder vand
- Flydende bifald! Fantastisk! - Ekstranummer!
- Mere? Er du blevet skør? - Jeg har en plan.
- Ekstranummer! Måske noget impro? - Fremragende. Hvad skal det være?
En ung skuespillerinde på vej til Menneskenes By.
Jeg husker det, som var det i går. Kufferten var pakket, -
- og jeg drog af sted mod byens største boulevard, Broadway.
- Hvordan kommer man til Broadway? - Øvelse, min dreng.
Hvilken vej svømmer man herfra?
Langs den varme vestenstrøm. Se bare. Her kommer jeg.
- Vestenstrømmen. - Hvor lang tid tager det?
Seks dage i spændt forventning.
Med et kort stop for at kysse en haj på Skraldeøen nær Jernbjerget.
Skraldeøen, Jernbjerget. Og så er man der?
Nej, først flyder man gennem Koralkløften. Det er så smukt.
Så Long Island og den store bro for foden af byen.
Ups, der røg min kuffert.
Koralkløften, Long Island, stor bro. Modtaget. Af sted!
Jeg er knap nok begyndt. Ingen svømmer fra Nanna!
Mine fans er fans, til de dør, hvilket vil ske inden længe, -
- for jeg gør det af med jer!
- Hvad skal vi gøre? - Følg mig.
Kalder du det skuespil? Jeg har set mere uhyggelige klovnefisk.
- Jeg giver dig en halv søstjerne. - Jeg kunne godt lide det.
- Spil nu med. - Buh!
Tåber! I ville ikke forstå kunst, -
- om den så rensede, panerede og stegte jer, I bunddyr!
Forsvind!
- En udgang! - Nej, vent! Kom tilbage!
Jeg tør ikke se det her.
Nej! I må ikke gå!
Fint nok. Jeg glemmer jer!
Jeg har ikke brug for jer. Jeg har stadig mit tilbedende publikum.
Hold da op. Godt, vi slap derfra med livet i behold.
- Hvad så nu? - Vi følger den varme vestenstrøm.
- Kan I mærke den varme strøm? - Den varme vestenstrøm.
- Beklager, jeg kunne ikke holde mig. - Hvor klamt, Egon.
- Dér! - Det ligner en kæmpe metalbakke.
Måske kan nogen der fortælle os, hvor Jernbjerget ligger. Hvad?
Vi svømmer over det og mod vest.
Så kommer vi til Long Island og den store bro. Den klarer vi.
- Strømmen er væk. - Jeg kan mærke den. Denne vej.
- Jeg... Hej, hvordan går det? - Jeg er sulten.
- Måske kan jeg hjælpe dig. - Stå stille, så jeg kan sluge dig.
- Ved du ikke, hvem du spiser? - Det ødelægger romantikken.
Jeg er en meget vigtig blæksprutte. Mine venner vil blive meget vrede.
Venner! Meget vrede venner!
- Det er dit signal! - Mit signal?
- Har du venner? - Ja, gode venner. De er lige...
- Græder du? - Jeg har aldrig haft en ven.
Jeg bor på en losseplads og har ikke set et levende væsen i årevis.
Vi er levende væsner. Måske kan vi være venner.
Bortset fra at jeg vil spise jer.
Kan du ikke se problemet? Hvad skal jeg dog gøre?
- Hvis du spørger mig... - Spis dem!
- Nej, de er ikke mad, men venner. - Lækre venner.
Spiser du dine venner, vil de ikke være dine venner. Tag dig sammen.
- Af sted. - Hvor er strømmen?
Lad os bare komme væk.
Hej med jer. Det må I undskylde. Vildt pinligt. Kan vi starte forfra?
Jeg hedder Minna. Mig en fornøjelse.
Jeg hedder Sprutte. Det er Egon og Alice.
- Vi er på vej til Menneskenes By... - Flygt for livet.
Det er en farlig tur. Jeg kan beskytte jer mod rovdyr.
- Du er jo et rovdyr. - Værre rovdyr.
Jeg lover ikke at spise jer. Må jeg ikke nok komme med?
- I må ikke efterlade mig her. - Tja, vi... Ser du...
- Okay, kom med. - Sprutte!
Du hed Minna, ikke? Smukt navn. Må jeg lige tale med min kollega?
Er du sindssyg?
- Hun har nok spist alle sine venner. - Lige et øjeblik.
Hørte du ikke, at hun lovede ikke at spise os?
- Hun har et ærligt ansigt. - Og et livsfarligt kæbeparti.
Hun er med. Lad os komme af sted, venner.
Du godeste. Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige. Tusind tak.
Man spiser ikke sine venner, man spiser ikke sine venner.
Borgere, hjælpen er på vej. Jeg lover, Sprutte vil finde Bastian.
- Bare bevar roen... Hvad er der? - Ikke noget. Glem det.
Nej. Hvad er så vigtigt, at du afbrød mig?
- Måske skal vi tale sammen derovre? - Vi har ingen hemmeligheder her.
- Jeg vil ikke trænge mig på. - Sig, hvad du har på hjerte.
- Mener du det? - Gør det så.
Hejsa. Der er kommet en ny sprække, så det vælter ind med lava, -
- og det kan ikke stoppes, så vi er færdige.
Var det en fejl at stole på Sprutte?
- Hold farten, venner. - Vi har svømmet i timevis.
Hvor er jeg sulten. Hvad er dit problem?
- I hvert fald ikke at du æder mig. - Jeg kan ikke lide lygtefisk.
- Vil jeg lyse, sluger jeg en pære. - Jeg er slet ikke bange.
Kom nu, venner. Vi holder pause, når...
Hvordan kan Kraken have holdt mig fra alt det her?
- Måske kan vi bare nyde det lidt? - Nej, vi må videre.
Det var da det, jeg mente. Lad os svømme hurtigere.
- Han er ikke ret god til at lytte. - Har du bemærket det?
- Kan vi holde en pause? - Vi er helt udmattede, Sprutte.
"Vi er trætte og tørstige. Vand! Vand!"
- Men vi er jo omgivet af vand. - Nemlig, det er joken.
Hvad kalder man en blæksprutte med dårlig humor? Aftensmad.
Jeg har en idé. Lad os hvile os her.
Jeg er udmattet. Vi holder en pause.
- Det var jo det, vi foreslog. - Det skulle I bare have sagt.
- Damerne sover hernede. - Jeg har det fint heroppe.
Jeg holder vagt. Jeg kan ikke sove.
Måske vil en af dine godnathistorier gøre dig træt.
Fint nok. Der var engang en modig fisk.
- Det var vel ikke en lygtefisk? - Jo, men ikke afbryde, Sprutte.
Nå, men lygtefisken, som hed Legon, var så modig, -
- at han kunne svømme hvor som helst.
Han var frygtløs.
Han kunne bare klare enhver fjende.
Neptun være lovet. Han gik mig på nerverne.
Du havde ret, Sprutte. Her er virkelig smukt.
- Gid jeg kan vise bedstefar det. - Det kommer du til. Lad os sove.
- Tak, venner. - Godnat, Sprutte.
- Godnat, Minna og Alice. - Godnat, Sprutte og Minna.
Venner.
- Minna! Minna! Luk os ud! - Hvor er I?
Her! Du har spist os!
Hej, venner. Er det morgen?
Åh nej.
- Jeg vidste det! Det er din skyld. - Hvordan kan det være...
Bare rolig. Ud med jer!
Lad tvivlen komme hende til gode. Indtil hun fordøjer og dræber os...
- Få mig til at slappe af. - Jeg skal presses ud af din numse!
- Ti stille, Egon. Hvad kan vi gøre? - Klø mig på maven. Hold op.
Det kilder. Højere oppe.
Længere nede. Undskyld.
- Prøv at synge noget rart. - Jeg kan godt synge.
Sprutte er en blæksprutte der ikke hører på de andre fisk
og får sine venner spist selvom de ikke ønskede det
- Hvor klamt! - Det var tæt på.
- Nu har jeg det bedre. - Det har jeg ikke!
- Nu skal jeg. Pres! - Træk vejret!
- Pres!
- Du kan godt, Minna. Kom så! - Pres!
- Tillykke, Minna. - Hvor er jeg stolt. Ingen amning.
Giver du ofret skylden?
Vi er her alle sammen.
Det var bare en stor misforståelse. Det kan vi lære noget af.
- Hvad er det for en lugt? - Hvorfor kigger du på mig?
- Vi nærmer os det, Nanna nævnte. - Underholdningsbranchen?
Nej, Long Island. Så må vi være tæt på Menneskenes By.
- De har godt nok smadret stedet. - Så burde vi kunne finde Bastian.
- En hval kan ikke gemme sig her. - Han er vores eneste håb.
- Hold så op. Lad mig svømme bagest. - Glem det efter dit midnatsangreb.
- Din ånde vil give mig mareridt. - Jeg lider af en sygdom.
Er det en sygdom at være morder?
Vent. Sæt farten ned.
Venner? Venner?
Det er broen, Nanna snakkede om. Vi må være tæt på.
Utroligt. Nu har jeg set alt.
- Jeg er fuldstændig målløs. - Nu har jeg virkelig set alt.
Lys deroppe, Egon. Hvor er Egon? Det har du bare ikke gjort.
Nej. Man spiser folk én gang, og de glemmer det aldrig.
- Han er lige der. - Kan I høre det? Nogen er efter os.
- Hvem vil følge efter os? - Jeg kender den slags områder.
Hold skællene tæt og øjnene på halen.
- Hvordan kan man det? - I skal holde øje.
- Al den snak sinker os. Videre. - Undskyld. Du bestemmer.
Klik-klik. Det klikker alle vegne!
Nu klikker jeg!
Koncentrer jer. Vi skal bare over broen, så er vi i Menneskenes...
Kæmpekrabber?
Hvor tror I, at I skal hen?
Vi vil ikke have ballade, hr. ekstremt store krabbe.
- Vi skal over på den anden side. - Det tror Rico ikke.
Vi mente den anden anden side. Nå, det er jo her. Farvel.
Nu dræber Rico jer!
Så går du glip af vores spændende og skandaløse historie.
- En spændende historie? - Den er Alice god til at fortælle.
Den handler om Egon og fortælles bedst i førsteperson.
- Af Minna. - Underhold mig, eller I er ceviche.
- Ceviche? - Man bliver marineret i limesaft.
- Det skete for min fætters familie. - Forfærdeligt, men også lækkert.
Rico venter.
En svamp, en musling og en rabbiner går ind på en bar...
- Svampe kan ikke gå. - Det er en joke.
- Det er urealistisk. - En joke skal ikke være realistisk.
- Skulle et skaldyr æde en rabbiner? - De drikker bare en drink sammen.
- Det er også urealistisk. - To kuglefisk er i biografen...
Ikke flere jokes! Rico siger dans!
- Den klarer jeg, Sprutte. - Hold op, Alice.
- Jeg sagde dans! - Dans?
- Mener du... - Brug dine syv ben.
- Otte. - Ikke ret længe. Nu!
- Åh nej. - Hør efter, alle sammen!
Giv den gas, drenge. C-mol.
- da jeg var kun en lille rej' - Mener du i dag?
Sagde jeg til mor jeg ville syng' for dig
hun svared' med en gang buksevand og sagde
lille rej' gør dig klar til dans
dans
du bar' en lille reje du ka' da ikk' slå mig
dine lår er slappe krabbe og prøv at lær' at snakke
Hvor ulækkert.
Din' trin er supersløve glem Broadway hjem og øve
ja du har talegaver men jeg ved hvad jeg laver
kom lille skaldyr du ved godt hvad du skal gør'
- ryst din lille skal - Ryst den, skatter.
Kom lille skaldyr du ved godt hvad du skal gør'
ryst din lille skal
nu er det altså mig der styrer dit gamle gnavne krebsdyr
hun tror jeg har mindreværd men det' Rico der bestemmer her
du har fat i noget min kære krabbe
men gør dig hellere klar til at klappe
mit hjerte smelter og alting vælter det kilder i min skal
krabber og rejer og jorden drejer det kilder i min skal
Du er for langsom.
Reje dine trin de vækker sulten kan ikk' få mig væk fra pulten
Det var sødt sagt.
Dine ord de varmer hjertet smelter selv en reje der' hærdet
bliv hos mig min lille reje dans natten væk her sammen med mig
mit hjerte smelter og alting vælter det kilder i min skal
krabber og rejer og jorden drejer det kilder i min skal
mit hjerte smelter og alting vælter det kilder i min skal
krabber og rejer og jorden drejer det kilder i min skal
Jeg er vild med at danse med dig.
Fedt! Tak, det var sjovt! Farvel!
- I kan virkelig lide mig! - Kom så, Alice. Af sted.
- Du forlader da ikke Rico? - Men, skat...
Du skal være Ricos kone. Jeg vil give min skal og min ene klo for dig.
Jeg er smigret. Det er rart at blive værdsat for en gangs skyld.
Vi skal have mange børn sammen. Smukke små halvt krabbe, halvt reje.
Krejer eller rabber. De vil blive utrolige til at danse.
- Det er det rene vanvid. - Du lovede ikke at forlade mig.
Jeg... jeg...
Tak, Rico. Jeg vil aldrig glemme dette øjeblik.
Rico hader at se dig gå, men han elsker at se dig bagfra.
- Sikke et trist syn. - Ikke kigge!
- Var det nødvendigt? - En sidste ting, søde!
- Pas på smiley'en! - Kom nu.
Smiley'en!
- Fantastisk. - Det var genialt.
Synes du virkelig?
Hvis jeg ikke havde fået dig til det, var vi aldrig kommet forbi krabberne.
Nogle gange kræver det bare en med visioner som undertegnede.
Vi klarede det! Menneskenes By!
Det er utroligt!
Ja, utrolig tomt.
- Hvorfor lave det og ødelægge det? - De skulle ellers være kloge.
- Måske er det Bastians hus. - Vi tjekker det ud.
- Så er det nu. - Ikke så hurtig, Sprutte.
Vent på mig!
Hvor er det fantastisk! Se, hvad er det?
Kom her. Vi må være forsigtige. Vi skal lede efter Bastian.
Din lyseslukker, Egon. Lad os have det lidt sjovt.
Hvad er det? Den er klam. Den vil jeg have.
- Jeg tror, det er et menneske. - Jeg troede, de var større.
- De er ikke ret imponerende. - Den tager jeg mig af.
Svag, og den smager ikke engang godt.
Kom så. Lad os se, hvad vi kan finde.
- Jeg kan intet se. Tænd, Egon. - Ja, Sprutte.
- Åh nej! Svøm! - Hvorhen? Vi er omringet.
- Det er din skyld. De æder os rå. - Hold mund. Er det hans forældre?
- Vi beklager det med dit barn. - Kom tilbage, Sprutte!
Hallo?
Hvad?
Væk!
- De mennesker har altså problemer. - Hvor er her sejt.
Måske skulle vi komme videre?
Vi skal nok finde Bastian, bedstefar.
- Lad os komme af sted. - Hvorfor fandt jeg ikke på det?
- Nu kommer vi, Bastian. - Vi ved ikke, hvor vi skal hen.
Lad os tage tilbage. Vent, vi ved ikke, hvor vi skal hen.
Lad mig lige tænke mig om. Bastian!
Bastian! Bastian!
Vi er fulgt med dig herhen, og er det din plan?
- At råbe Bastian? - Skal jeg da råbe Birthe?
- Jeg burde dø derhjemme. - Ingen kommer til at dø.
Det er måske en tynd plan, men vi har ikke andet. Bastian!
Det er ham. Hvorfor råbe sit eget navn, medmindre han er faret vild?
- Jeg æder dig for at lukke din mund. - Tag det roligt.
Bastian!
Bastian! Se den der! Den har jeg set billeder af i skraldebunken.
Den kan køre hurtigt. Vi kan tage rundt i hele byen og finde ham.
- Jeg ville ikke bare hoppe på... - Kom nu.
- Hold godt fast. Så kører vi. - Den bevæger sig ikke.
- Så må du hellere råbe Birthe. - Lige et øjeblik.
Jeg skal bare trække i den her og...
Hvordan skal vi stoppe den?
- Der er lys for enden. Er vi døde? - Ikke endnu, men det er vi snart.
Åh nej! Vi kører galt! Spring!
Det var vist endestationen.
- Se, der er smiley'en! - Denne vej.
Nej, krabberne sagde, vi skulle holde os fra smiley'en.
Jeg bryder mig ikke om det her.
Vi skal dø! Vi skal dø!
- Det var tæt på. - Hvor blev du af?
Zombiefisk?
Det er bare løgn!
Vi er fanget! Vi skal dø!
Hvor skal du hen?
Kom så, Egon. Ud!
Vi slap af med dem. Bastian må være på den anden side.
Hvad laver du? Er du sindssyg eller bare dum? Vi var lige ved at dø.
Kraken sagde, vi skulle igennem Menneskes By, så det vil jeg gøre.
Rico sagde, vi skulle holde os væk. Lad os tage tilbage.
Vil du høre på krabber, eller vil du høre på mig?
Jeg tror ikke, vi er i Menneskenes By længere.
- Hvad har du gjort ved Minna? - Jeg er Minna. Hvem er du?
- Jeg er Egon. - Sikke en rutsjetur!
Du gør, hvad der passer dig, og det havde nær kostet os livet!
Men det skete ikke takket være undertegnede. Av!
- Hvad er det, du prøver at sige? - Du skal samarbejde, Sprutte.
- Det gør jeg også. - Det virker ellers ikke sådan.
Du har ført os langt væk fra Bastian og enhver chance for at overleve.
- Slap af. Det er til grin. - Vi vidste ikke, hvor Bastian var.
Men nu ved vi ikke engang, hvor kolonien er, og det er din skyld!
Hjælp mig, Minna. Alice giver mig skylden for det hele.
Nu skal du høre. Da jeg overvejede at æde Egon, skulle jeg have ædt dig.
- Tak, fordi du bekæmper trangen. - Venner tager beslutninger sammen.
Hvis det handler om zombiefiskene, fulgte jeg bare min mavefornemmelse.
Hvis jeg fulgte min mavefornemmelse, var du på vej igennem min tyktarm.
- Minna... - Vi er færdige.
- Vær hilset, sære væsner. - Du skulle nødig snakke.
Velkommen til det største eventyr, Jorden nogensinde har set, Ark 3.
Det ypperste inden for koloniseringsteknologi.
Jeg er kommandør Freddie. Lad mig præsentere min besætning.
Vores sikkerhedschef, den fantastiske Loui.
Og vores geniale videnskabsansvarlige, professor Karl.
- Hej. - Hej.
- Drop det. Har du hul i hovedet? - Er det med den på?
- Teknikerne arbejder på højt niveau. - Højt undervandsniveau.
- Er I mennesker? - Ikke endnu, men det bliver vi.
Det bliver vi.
Undskyld, det gør jeg altid, når jeg udtænker en ond plan.
Jeg mener et grusomt projekt. Nej, en varm velkomst.
- Nemlig. Hvad kan jeg hjælpe med? - Kender du en hval ved navn Bastian?
- De leder efter Bastian. Ja... - Det væsen kender vi ikke. Beklager.
Men vi kan måske spore Bastian om bord på vores skib.
Kom om bord, så kigger vi på det. Vi har et topmoderne sonarsystem.
- Alle tiders, jeg er dødsulten. - Følg med, så tager vi os af jer.
Vi skal nok tage os godt af jer.
- Hvorfor narrede du dem, chef? - Det forklarer jeg senere.
- Karl, giv dem en rundvisning. - Jubi!
Det er væggene. Dem har vi masser af. Her får vi vores proteinpiller.
Vildt kedelige.
- Hvad er jeres mission? - Det får I at se.
Velkommen til Ark 3. Jeg er doktor Bundgaard.
Nu skal I høre om missionen. Forskerne har fundet en planet -
- med ilt og vand nok til at opretholde Jordens liv.
De resterende mennesker er rejst dertil på Ark 1.
Den efterfølges af Ark 2 med Jordens landdyr.
Den sidste bliver Ark 3, som skal fyldes med havarter.
Disse fisk bliver indsamlet af tre intelligente havdyr, -
- som er blevet reddet fra de bedste zoologiske haver og cirkusser.
Det er svært at transportere havdyr, -
- hvilket vi har løst ved hjælp af den mirakuløse lynfrysning.
Av!
Jeg forstår det ikke. Vi er fyldt op. Hvorfor er du så begejstret for dem?
Du er lige så klog, som du er flot. Det er kvalitet frem for kvantitet.
Nu skal jeg forklare det.
Vi har gedder fra Harzen og en spand fuld af brasen
vi har havkat og en tønde med sild
kasser med rødspætter en laks og hans fætter
og en narhval der hedder Emil Hej, Emil.
Men de nye vil jeg mene de vil ændre det hele
når vi viser dem disse trofæer vil de synge vor navne i kor
smid dem i havet værsgo hver og en ja værsgo
de nye vi har fundet er på et helt andet niveau
smid dem i havet værsgo hver og en ja værsgo
de nye vi har fundet er på et helt andet niveau
denne skat er utrolig eksotisk vi har kurs mod succes kan du tro
mennesket vil juble vor navne bli'r husket
for denne skat vi tager med os på frost
så' det os der bestemmer mon vi kan få os en bimmer?
Vi kan få lige hvad vi ønsker os
et hus med kæmpe garag' manicure og massage
et liv fuld af rigdom et liv der' mondænt
vi får det som vi har fortjent
- Vores ansigter på penge. - Og bløde senge?
- Tænk større! Stort som en pram! - Hvad er lige så stort som en pram?
- En forfremmelse! - Til general? Dørmand?
- Bedre endnu. Til menneske. - Fremragende. Vent, hvad siger du?
Som men'sker vil vi kunne bo og leve som men'sker os to
det er aldrig for sent men'skearm men'skeben
måske endda et par sko
- Sko? - Sko!
Ja, hvorfor ikke?
Vi bliver del af deres race avanceret avanceret
- med deres biotek - Og deres nanotek
og deres sko
Det er missionen i en nøddeskal.
Hvornår finder affyringen sted? Se nedtællingen på skærmen.
En time til affyring.
- Men hvad hvis de flygter? - Overlad det til mig.
Vi ses på den nye Jord. Det er jeg 47 % sikker på.
- I dag rejser vi ud i rummet sammen. - Måske skal vi tage med dem.
Se alle de lys deroppe. En himmel fuld af lygtefisk.
Vi skal ingen steder. Vi skal redde kolonien ved at finde Bastian.
Naturligvis, unge mand. Loui, før vores gæster til sonarrummet.
- Javel, chef. - Tak.
- Skal du ikke følge med vennerne? - Jeg tror ikke, Sprutte er min ven.
- Han virker da ellers flink. - Venner skal passe på hinanden.
- Derfor sagde han alt det om dig. - Hvad har han sagt?
- Ikke noget. Det vedkommer ikke mig. - Hvad sagde han?
Jeg synes ikke, du virker dummere end en sæk søgræs.
- Eller så grim som en havtaske. - Jeg æder ham levende!
Rolig nu. Menneskene har lært os, at man skal respektere sine venner.
- Freddie, jeg tænkte på... - Et ord til... så får du en godbid.
- Hvad hvis vi siger to ord? - To godbidder.
- Hvis du siger dem til dørhåndtaget. - Dobbelt yes!
- Ikke ret genial. - En bowlingkugle med hale.
Vi tilslutter os menneskene som ligeværdige. Tag med os.
- Fortæl vores leder Sprutte det. - Jorden er ved at dø.
Vil du ikke redde deres liv? Ville en ven ikke gøre det?
- Hvad så, når han ikke vil lytte? - Godt, du spørger.
Jeg har en dårlig fornemmelse.
- Vi må holde sammen. - Fint nok.
- Så er vi i sonarrummet. - Er det her sonarrummet?
Selvfølgelig. Bare læs skiltet. Se selv, "sonarrum".
- Gæsterne først. - Der ser ret mørkt ud.
Du har en lampe på hovedet. Se lige al den sonar.
Det er den største sonar, jeg nogensinde har set.
Nå, okay. Kom så, venner.
- Hvor er al den sonar så? - Er det bare det?
Det der er bare en væg.
Minna, hvor er... sonaren?
Minna? Hvad sker der? Hvad laver du?
Redder vores liv som en rigtig ven. Du kan takke mig på den nye Jord.
Vi skulle aldrig have stolet på ham Freddie.
Minna snød os. Du er ikke min ven længere!
Man spiser ikke sine venner og kaster dem op.
Det hele er Minnas skyld. Nu tager jeg styringen.
- Mener du det? - Jeg venter på at blive inspireret.
Var det inspirerende nok? Minna forrådte os, fordi du ikke lyttede.
- Du er langt ude. - Fordi vi er sammen om det her?
Hvis du havde stolet på os, kunne vi have fundet Bastian!
Undskyld mig?
- Hvorfor skriger vi? - Er du Bastian?
Tja, det er jeg vel.
- Bastian! Ja! - Du er nødt til at tage med os.
Beklager, men jeg er lidt ophængt for tiden.
- Kan du ikke bryde fri? Du er enorm! - Hvorfor skulle jeg det?
I gamle dage vrimlede havet med liv.
Men nu er det et tomt krater, og alle mine venner er døde.
- Sikke en humørspreder. - Bastian, jeg...
- Jeg hedder Sprutte og er lederen. - Har du ikke gjort nok skade?
- Men jeg... - Jeg advarer dig! En, to, tre!
Påbegynder affyringskommando.
- Hvad har jeg gjort? - Skibet er blevet tændt.
Påbegynder kommando. 30 minutter til affyring.
- Gør noget. - Det nytter ikke.
Jo, det gør. Du sagde, dine venner er døde, men hvad med Kraken?
- Lever Kraken? - Han bad os finde dig.
Han er fanget sammen med kolonien.
Vi har reddet hinandens liv utallige gange.
- De gode, gamle dage. - De dage er talte uden vores hjælp.
- Det er op til dig, Bastian. - Tilbage med jer.
Strålende. Skål for vores nye verden.
For vores nye verden!
- Det kommer fra Bastians bur. - Bastian?
Forsøg på udbrud.
Den spækpose ødelægger det hele. Loui, nedfrys straks hele cellen.
- Det vil slå dem ihjel. - Din forvoksede orm.
- Jeg troede, vi skulle være venner. - Foreslå det til personalemødet.
- Hvornår er det? - Aldrig!
- Men du sagde, jeg måtte... - Du må holde mund, dit fjols!
Fryselegeme aktiveret.
- Jeg kan ikke komme fri. - Hvad er det for en lyd?
Fryseelementet er kraftfuldt. De har ikke brugt det så kraftigt før.
De vil lave os om til frossen mad!
- Bevæg jer, ellers bliver I til is! - Egon! Sprutte! Tænk!
Lad mig være. Du har ret, Alice. Jeg har gjort nok skade.
Hvor mange har jeg taget livet af? Mødre, børn, mine bedste venner.
Jeg er ikke nogen leder. Jeg er en morder.
Så tag dig dog sammen, din store tudesprutte!
Vi har brug for dig. Din genialitet! Din energi!
Så se at komme på dine otte ben, og led os, leder! Det er en ordre!
Okay, lad mig lige tænke mig om.
- Jeg har det! - Undskyld, det var bare mig.
- Hvem har en idé? Kom med dem. - Seriøst?
Jeg vil høre jeres idéer. Hurtigt.
Når jeg bliver begejstret, går min lampe i stykker.
- Egon, du er genial. - Er jeg det?
Vi skal ikke slukke fryseelementet. Vi skal skrue helt op.
Vi presser det, til det går i stykker. Kom så.
Hvordan får vi åbnet panelet?
Jeg har en idé! Jeg kan måske komme derind og åbne panelet.
Og Egon er elektrisk. Han må kunne ødelægge systemet.
- Men det er meget småt, Alice. - Jeg har styr på det. Luk øjnene.
Hold den her for mig.
- Hvad er det? - Luk øjnene. Nu skal jeg bare...
Sådan. Nu må I gerne kigge.
- Tak. Den tager jeg. - Hun åbnede den.
Godt arbejde, Alice. Og det gør du aldrig igen.
Egon, så er det dig. Du er den eneste, der kan klare elektricitet.
Vi har brug for dig. Find ud af, hvordan man presser den maksimalt.
- Selvfølgelig, k-k-kaptajn. - Du kan godt, min ven.
Ikke være bange. Av!
Så er det nu.
Der er en rød og en grøn ledning. Hvilken en skal jeg tage?
- Rød! - Grøn!
Det bliver grøn og rød.
Er du okay, Egon?
Der er stød i! Boogie, oogie, oogie!
Det har jeg ikke prøvet før.
- Er du okay? - Jeg har aldrig haft det bedre.
Vi klarede det! Vi klarede det sammen!
Men vi mangler stadig en vej ud.
Jeg synes, vi skal... lytte til nogen, der har en god idé.
Må jeg foreslå noget? Tal med øjet.
- Goddag, hr. Øje. - Ikke mit øje. Det der øje.
Det hedder et kamera. De holder øje med os gennem det.
Hallo? Minna?
Vi har brug for din hjælp.
Har du brug for min hjælp, selvom jeg er dummere end en sæk søgræs?
- Har du ikke sagt det? - Nej.
Den eneste, der er dum, er mig. Det var klogt at forlade os.
Ikke os. Dig. Du er problemet, Sprutte.
Du har ret, men du kan redde os.
Og kolonien. Jeg beder dig på alle mine otte knæ.
- Hvorfor skulle jeg det? - Fordi vi skal stole på hinanden.
Uanset hvilke beslutninger vi har taget, så er vi et hold.
Du vil være en del af det til enden.
Som er ret snart, hvis du ikke hjælper os.
Jeg ved ikke, Sprutte.
Nå, nu dør vi. Jeg stikker min lampe ind i nogle tilfældige stikkontakter.
- Nej, Egon. Der er altid en... - Udvej.
- Jeg vidste, hun ville hjælpe. - Held og lykke.
Hvis I ser pingvinen, så spark ham over skinnebenet.
Vi skal nok få dig ud.
- Efter det, vi har været igennem. - Vi mødtes for 40 minutter siden.
Så har jeg det fint med at dræbe dig.
- Frys, Freddie! - Sprutte!
- Tak, Minna. - Det er ikke dig, der siger "frys".
Jeg har ispistolen, så jeg siger "frys" og "affyring".
- Grøn affyringskommando påbegyndt. - Loui! Karl! Til kontrolrummet!
Jorden er vores hjem, din undermåler, og vi skal ingen steder.
- Glem det! - Åh nej.
Nej!
- Hvad? - Egon!
Afbrydelse er ikke mulig. Affyring om to minutter.
- Kom nu. - Det var synd.
- Lad min ven være. - Hvad nu?
Samarbejde, venner.
Hey, Freddie. Frys.
Godt ramt!
Så er det nok!
- Læg så den pistol. - Læg jeres pistoler.
- Nej, du lægger din pistol. - Læg jeres pistoler!
- Alice, du har ikke en pistol. - Det er en sjov leg.
- Bed mig om at lægge min pistol. - Karl? Beklager.
Der er helt tomt herinde.
Det kilder.
- Kom og tag mig. - Kom ud, din kylling.
Jeg er en reje.
Godt arbejde, Alice. Åh nej.
Dumme menneskemaskine.
Minna! Har vi noget med plads til en hvalros?
Intet har plads til en hvalros.
- Minna! - Jeg leder!
- Hvad? - Nej, Minna!
Åh nej.
Affyrer dvaleraket.
Undtagen den der. Den har plads til en hvalros.
Egon!
Det er jeg virkelig ked af, Egon.
- Kom så, Sprutte. - Nej, jeg vil blive hos ham.
Vi må sørge senere. Vi skal befri Bastian og redde kolonien.
Orange affyringsplan påbegyndt. Nedtælling påbegyndt.
Hvad skal vi gøre? Du har hørt på det hele dagen. Du må kunne huske noget.
Det er russisk for mig.
- Systemfejl. Rød alarm. - Det virker ikke.
To, en, affyring.
- Vis os, hvad du kan, Alice! - Jeg plejer at strække ud først.
- Dans! - Okay, så er det nu.
- Kom så, Alice! - Okay, det virkede ikke.
Egon!
Farvel, min ven!
Alle dyrene bliver sluppet fri.
Hvad med Bastian? Bastian!
Alle dørene åbnede sig undtagen Bastians. Det var så tæt på.
- Det hele er min skyld. - Det er forbi, Sprutte. Kom så.
Mangler I noget, venner?
- Hvor er jeg? - Du er i live!
- Hvorfor lugter jeg af hvaltunge? - Der var vi altså bekymrede.
Jeg er okay, men jeg ved ikke med den her.
Men vi er ikke færdige endnu. Jeg skal redde en ven.
Bare det ikke er for sent. Af sted, små venner!
- Hold op med det. - Det sker, når jeg er nervøs.
Stille. Jeg havde håbet, Sprutte ville være vendt tilbage med Bastian.
Jeg er ked af det. Der er ikke mere, vi kan gøre. Det er snart forbi.
- Bedstefar! Er du der? - Sprutte!
- Sprutte, er det dig? - Ikke kun mig.
- Kraken? - Bastian?
Den spinkle stemme har jeg ikke hørt længe.
Medmindre du kan flytte stenene, hører du den ikke igen, grødhoved!
Af banen!
Kom så, Bastian! Du kan godt!
Kom så!
- Nej, du må ikke stoppe! - Det nytter ikke.
- De skal løsnes indefra. - Jeg svømmer derind.
Du bliver knust, Sprutte. Du skal ikke overvære det her.
Glem det! Det er min skyld, og nu ordner jeg det.
- Lad være! Hør nu på mig! - Det har jeg aldrig gjort før.
Kom så.
Hvis vi løsner den sten, rykker den store sten sig.
- Åh nej. - Åh nej.
Bastian! Vi må gøre det sammen. På tre. Tre!
Vi klarede det! Af sted! Hvad?
Vi klarede det!
Skynd jer ud!
- Ja! Hurra! - Sprutte, vi klarede det!
Sprutte? Åh nej!
Sprutte! Åh, Sprutte.
Min lille, dumdristige dreng.
Åh nej.
Hvad er det?
Hvad græder I over?
- Du reddede os. - Vi reddede os. Sammen.
Med noget, der hedder samarbejde. Det skal jeg nok forklare dig.
Du er en sand leder. Det er på tide, at du overtager min plads.
Nej, vi skal arbejde sammen og forbedre det hele.
- I kan ikke være på tronen. - Vi sidder tæt. Alice går på diæt.
Det er ikke dit problem, bedstefar. Du er fyret.
- Der er ikke så slemt hernede. - Det er der heller ikke deroppe.
Jeg har ikke været ude længe. Jeg kunne godt bruge en rejsefører.
- Du reddede os. - Åh, lad være.
Kan du huske, da du reddede mig fra det monster, der spyede atomild?
Og det kæmpe møl, der jagtede os. Det var en skør sommer.
- Hvad siger du så? Du overlevede. - Selvfølgelig. Jeg er hård i filten.
Hvad så, mand?
Her er planen. Vi starter sydpå og lægger så mange æg, vi kan.
Ikke noget med at holde igen. Vi snakker seriøst æg-amok.
- Betyder det, at du rejser? - Du tager med os.
Jeres rige er ikke kun en hule. Vi genbefolker havene med ål.
- Og lygtefisk og krebsdyr. - I er heldige.
- Jeg er den sidste af min art. - Er du sikker?
Hej, flotte fyr.
Jeg skal lige...
Vi ses senere.
- Hvad gør vi nu? - Tja, hvad ville et menneske gøre?
Hjælp!
- Er der nogen? - Mor!
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2017